Gör klart här. Gå till hyddan.
Om de nya får se oss gräva gravar, kanske de försöker smita.
Inte tid för skämt. Gör klart här. Sätt fart!
- Sätt upp oss på sjuklistan. - Var lite hygglig.
Ni är inte sjuka.
- Varför spelar du jämt sjuk, Shears? - Jag är väl rädd om livhanken.
Kapten Kanematsu! En fimp?
Ni fick varsin fimp i morse.
Jag vill återgälda tjänsten. När nån ger med hjärtat...
...så minns jag det.
Därför vill jag ge er den här tändaren.
Tror ni jag stal den? Den tillhörde grabben vi begravde.
Han testamenterade den till mig för en tjänst jag gjorde honom.
Du är lustig, du.
Jag sätter upp er på sjuklistan.
En vacker dag kommer överste Saito på er. Hur ska det gå då?
Vi är långt borta innan dess. Långt borta...
Då packar vi ihop.
Här vilar...
- Jag har glömt vad han hette. - Thompson.
Här vilar korpral Herbert Thompson, serienummer 1234567.
Soldat i kungliga livgardet, eller nåt.
Dog av beriberi år 1943.
Till större ära för... Vad dog han för?
Håna inte de döda.
Det gör jag inte.
Villa i frid... Han fick lite av den varan när han var i livet.
- De engelska fångarna har anlänt. - Bra.
Vänster om!
Manöver!
Det blir många gravar att gräva.
- Tänker du berätta vad som väntar? - Självklart inte.
Du är varken officer eller gentleman.
- Jag heter Nicholson. - Jag är överste Saito.
I kejsarens namn hälsar jag er välkomna!
Jag för befäl över det här lägret!
Det är läger 16 utmed den magnifika järnvägen -
- som snart kommer att förbinda Bangkok med Rangoon.
Ni har blivit utvalda -
- att bygga en bro över floden Kwai.
Arbetet kräver ett visst kunnande.
Era officerare kommer att arbeta jämte er.
Japanska armén kan inte föda slashasar.
Om ni arbetar hårt kommer ni att bli behandlade väl.
Men om ni inte arbetar hårt, kommer ni att straffas!
Några ord om att fly:
Vi har inget taggtrådsstängsel -
- inget pålverk eller vakttorn.
De behövs inte.
Det här är en ö i djungeln. Det är omöjligt att fly.
Ni skulle dö!
I dag vilar ni, i morgon börjar arbetet.
Jag vill påminna er om general Yamashitas motto:
- "Gläds åt ert arbete..." - "Gläds åt ert arbete."
Höger och vänster om marsch!
Inkvartera männen, jag ska prata Alvar med översten.
Överste!
Jag kan försäkra er att de ska arbeta som det anstår brittiska soldater.
Jag och mina officerare ansvarar för dem.
Men att använda officerare till kroppsarbete -
- förbjuds av Genèvekonventionen.
Ni får gärna titta i mitt exemplar av konventionen.
Det är inte nödvändigt.
Sätt er.
Jag ska prata med Clipton.
Låt inte mig störa. - Hur är det med armen?
Det här är kommendörkapten Shears från USA:s flotta.
Det är bara två fångar kvar av dem som byggde lägret.
USA:s flotta - här ute? Sjönk ert fartyg?
Houston. Jag tog mig iland, men kom bort från de andra.
Här var mest australier, britter, indier, siameser...
- Vad hände med dem? - De dog.
Av malaria, dysenteri, beriberi, kallbrand...
...svält, för hårt arbete, skottskador, ormbett, Saito...
Några tröttnade bara på att leva.
- Har Clipton undersökt er? - Kom, ni kan raka er sen.
Vi ska skaffa anständiga kläder åt er.
Bry er inte om mig, jag står gärna på sjuklistan.
Och det här är mode här ute.
- Utförde officerare kroppsarbete? - Det kan man nog säga.
- Jag tog upp det med överste... - ...Saito.
Jag tror han förstår situationen nu.
Det verkar vara en resonlig karl. Jag måste vidare.
Vi har ett officersmöte kl. 19.00. Ge mig en lista på det du behöver.
- Vi ska se vad vi kan göra. - Tack, sir.
- Vad är det? - Strunt samma.
Saito har kallats för mycket, men " resonlig" var nåt nytt.
Han kanske har en annan definition.
Något annat?
Det gäller flyktkommittén...
- Det blir ingen. - Löjtnant Jennings har en plan.
Det tror jag säkert, men vart ska vi fly?
Saito har rätt. Chanserna att överleva är en på hundra.
Kapten Shears håller säkert med.
Ja, chanserna är nog en på hundra...
Men får jag tillägga en sak?
Chanserna här i lägret är sämre.
Ni har själva sett kyrkogården.
Att sluta tänka på att fly är som att acceptera ett dödsstraff.
- Varför har inte ni försökt fly? - Jag bidar min tid.
Jag förstår er... Det är varje soldats plikt att försöka fly.
Men vi befinner oss i en rätt märklig situation.
Vi blev beordrade att kapitulera av högkvarteret.
Risken är att vi bryter mot militärlagen om vi försöker fly.
Jag förstår inte... Tänker ni upprätthålla lagen till varje pris?
Utan lagar finns ingen civilisation.
- Här ute finns ingen civilisation! - Då får vi införa den.
Jag föreslår att vi lämnar ämnet.
Något annat?
Jag vill att allt ska flyta på utan några missöden.
Det är viktigt att våra män känner att det är vi som för befäl över dem.
Så länge de känner det är de inga slavar.
Håller ni med mig?
Jag hoppas de kan fortsätta vara soldater, överste...
Jag är bara en slav - en levande slav.
Konstig prick...
Han har varit isolerad här för länge. Det är nåt vi alla borde lära oss av.
Engelska fångar!
Lägg märke till att jag inte kallar er engelska soldater.
Från det ögonblick ni kapitulerade upphörde ni att vara soldater.
Bron ska vara klar senast 12 maj!
Ni kommer att stå under befäl av en japansk ingenjör - löjtnant Miura!
Tiden är knapp. Alla ska jobba - era officerare inräknat.
Det är för att det var de som förrådde er genom att kapitulera.
Er skam är deras vanära!
De sa att det är bättre att leva som en kuli än att dö som en hjälte.
De förde er hit, inte jag!
Därför kommer de att utföra kroppsarbete tillsammans med er.
Det var allt. Officersfångar - hämta era redskap!
Huckley - ställ dig i ledet!
Jag måste göra er uppmärksam på moment 27 i Genèvekonventionen:
" Krigsfångar, förutom officerare, får användas till att utföra arbete."
Ge mig boken. Kan ni japanska?
Om ni vill ha en översättning, går det säkert att ordna. Det står...
Rättning i ledet!
Du pratar om lagar!
Det här är den feges lagar!
Vad vet du om bushido?
Ingenting! Du är ovärdig att föra befäl!
Eftersom ni vägrar lyda lagarna är vi inte förpliktigade att lyda er.
- Officerarna kommer inte att arbeta. - Vi får väl se...
Alla fångar - till arbetet!
Fanjunkare - led männen till arbetet.
Vad håller han på med?
Han vill inte ha några vittnen.
Ta ditt förnuft tillfånga.
- Beordra dina officerare att arbeta. - Nej.
Jag räknar till tre.
Om ni inte är på väg till arbetet när jag kommit till tre...
...ger jag order om eld.
Han menar allvar. Tro mig, han tänker göra det.
- Ett... - Jag varnar er.
Två...
Sluta!
Jag har sett och hört allt, liksom alla på sjukhuset.
Ni kan inte kalla det en massflykt, de flesta av dem kan inte gå.
Är det er hederskodex - att mörda obeväpnade?
Det finns fördelar med att stå på sjuklistan.
Han är i alla fall modig.
- In i dödsskuggans dal red de 600... - Förlåt?
Under förra kriget gav de sig in i striden beväpnade med en käpp.
- Jag förstår vad ni menar. - Nej!
Den typen av mod kan kosta oss alla livet.
Ursäkta, sir... men jag skulle också vilja följa med.
Armen har nästan läkt.
- Han, då? - Vi fick inte order att inte fly.
När nån sån som han föreslår nåt är det en order.
Då var det dags igen.
Alla officerare ska till straffhyddan.
Beordra dem att gå dit.
Inte du.
Kom.
Låt honom vara!
De sätter honom i " ugnen".
Nej!
Släpp taget!
- Du har sökt mig. - I tre dar.
Det gäller överste Nicholson...
Jag borde låta avrätta er. Ni ansvarade för fångarna som flydde.
Jag visste inget om flykten.
Det spelar ingen roll. Jag respekterar dem som flydde.
För en kort stund var de soldater igen.
Men det är vansinne att försöka fly.
Två soldater skjutna och den tredje drunknad.
Till vilken nytta? Det var en flykt från verkligheten!
Det här är verkligheten! Så här långt borde bygget ha kommit!
Men det har inte kommit längre än hit!
På grund av er överstes envishet ligger vi långt efter tidsschemat!
Och fångarna saboterar arbetet! Jag borde avrätta dem alla!
Vem ska då bygga bron?
Och de kanske inte arbetar så bra under någon annans ledning.
Mina officerare leder arbetet, era officerare ska arbeta!
Det är emot reglerna.
Prata inte om regler! Det här är krig, inte cricket!
Han är galen, er överste.
Fullständigt galen.
Sätt dig.
Jag har bestämt mig för att ge dig tillstånd att besöka översten.
Hälsa att om hans officerare inte tänker arbeta -
- stänger jag sjukhuset och låter de sjuka arbeta i deras ställe.
Många kommer att dö och det är han som bär ansvaret.
Prata med honom. Du har fem minuter på dig.
Doktorn ska titta till översten...
Sir...
Det är Clipton.
Jag har med mig några saker.
- Hur är det med männen? - Bra. Lite kött...
...och en kokosnöt.
- Och officerarna? - De sitter fortfarande inspärrade.
Löjtnant Jennings är död.
Han dödades när han försökte fly med Weaver och amerikanen.
Det var en modig grabb.
Jag varnade honom, eller hur?
Vi har ont om tid.
Jag ska tvätta er lite, medan jag pratar.
- Jag pratade just med Saito. - Den värste befälhavare jag träffat.
Jag tror han är galen.
- Utpressning. - Jag vet, men han menar det.
Ger han efter förlorar han ansiktet.
Det är ändå utpressning.
Ni kan inte uthärda här länge till.
Och har officerarna det inte bättre om de arbetar?
Männen maskar så mycket de vågar.
Men Saito har skurit ner på maten. Om han tvingar de sjuka att arbeta...
- ...kommer de att dö. - Jag vet.
Det är en principfråga. Ger vi efter nu, kan de hunsa oss som de vill.
Vi är 100-tals mil från närmsta bebyggelse.
Saito drar sig inte för nåt för att få sin vilja igenom.
Ingen kommer nånsin att bry sig om våra öden. Ge efter, sir.
Ingen av mina officerare ska jobba som en kuli.
Tiden.
Tacka de som bidragit.
Alla på sjukhuset bidrog med nåt. Reynolds stal kokosnöten.
Vi kan smuggla till er lite saker ibland. Vi har mutat en vakt.
Adjö, sir, och lycka till.
Clipton!
- Sa du att amerikanen blev dödad? - Han drunknade.
Det är vansinne att försöka fly. Tre män dödade - till vilken nytta?
Det är här vi måste kämpa.
Han skakade på huvudet, vad nu det kan innebära.
Att översten inte tänker ge efter.
Nå?
Översten ger inte efter. Det är en principfråga.
Som läkare måste jag protestera. Det är ett under att han är i livet.
Om en tragedi inträffar är det liktydigt med mord.
Det är han som bär ansvaret, inte jag.
Är ni sjuk?
De är galna, båda två.
Eller håller jag på att bli galen? Eller är det solen...
Givakt!
Engelska fångar, låt oss ställa frågan:
Varför går brobygget inte framåt?
Ni vet varför - era officerare är lata!
De anser sig för goda för att dela era bördor.
Det är inte rättvist och därför trivs ni inte med ert arbete!
Och därför går det inte framåt!
Men det finns en annan orsak - jag döljer inte sanningen!
Jag skäms för att behöva erkänna att en av de våra misslyckats.
Jag tänker på löjtnant Miura!
Han är en dålig ingenjör och ovärdig att föra befäl.
Därför har han fråntagits sina uppgifter.
I morgon börjar vi om på nytt!
Jag kommer själv att föra befälet.
I dag vilar vi.
Bara arbete och ingen lek gör Jack till en tråkmåns.
Som ett tecken på uppskattning för era insatser ska ni få en present!
Gläds åt ert arbete.
Vänster och höger om marsch!
- Titta här! - Röda korset!
Det är vår egen nödproviant!
" I morgon börjar vi om på nytt!"
Harry - titta... De släpper ut översten.
De tänker väl ge honom en omgång.
God kväll, överste.
Vill ni slå er ner? Jag äter kvällsmat.
Engelskt kött.
Nej tack.
Skotsk whisky.
Jag föredrar det framför saké. Jag bodde tre år i London.
Jag läste vid tekniska högskolan i London.
- Skål. - Jag är ledsen.
- Senare, kanske. - Kanske...
Jag var ingen bra konstnär och min far hade andra planer.
Han tyckte jag hörde hemma i armén. Så jag började läsa till ingenjör.
Ni ska ha en sak klart för er, överste Saito...
Jag tänker rapportera er och er verksamhet här i lägret.
Jag tror inte ni förstår situationen.
Jag måste lyda order.
Bron ska vara klar 12 maj. Jag har bara 12 veckor på mig!
Därför måste jag utnyttja al tillgänglig personal.
Men inte officerare.
Det jobbar officerare utmed hela järnvägen! Det vet vi båda två!
Jag kan inte svara för dem, men det är chockerande.
Nu ska vi inte hetsa upp oss.
- Vill ni ha en cigarr? - Nej tack.
Med "alla officerare", så menar jag naturligtvis inte er.
Ordern var bara menad för officerare under...
- Inga officerare ska arbeta. - Vänta, jag var inte klar.
Alla av majors rang och däröver ska få utföra administrativa sysslor.
- Bara underofficerare ska jobba. - Tyvärr.
Konventionen är klar på den punkten.
Vet ni vad som kommer att hända med mig om bron inte blir klar i tid?
Jag blir tvungen att ta livet av mig.
- Vad skulle ni göra i mina kläder? - Om jag vore ni...
...skulle jag väl ta livet av mig.
Skål.
Jag varnar er, om jag måste dö kommer många att dö före mig.
- Förstår ni? - Major Clipton nämnde nåt om det.
Det löser inte era problem. Men vi kan nog komma fram till nåt.
Sätt er.
Säg mig en sak, överste...
Ni håller väl med mig om att en officers plikt är att föra befäl?
Utmärkt.
Ta den här bron, till exempel, det är ett stort företag.
- Jag tvivlar på att löjtnant... - ...Miura.
Jag tvivlar på att han är kapabel att klara ett sånt viktigt jobb.
Jag har officerare, Reeves och Hughes -
- som byggt broar i Indien.
Männen respekterar dem. En officer måste ha respekt med sig.
Om han mister den respekten, blir demoralisering och kaos följden.
Det kan jag inte tillåta.
Ni ska veta att jag personligen för befäl över brobygget nu.
- Är ni nöjd med arbetet? - Nej!
Jag hatar er britter! Ni är besegrade, men ni skäms inte!
Ni är envisa, men saknar stolthet! Ni överlever fast ni saknar mod!
Jag hatar er!
- Det är lönlöst att fortsätta så här. - Stanna!
Givakt!
Sätt er.
- Vet ni vad det är för dag i dag? - Jag har tappat räkningen.
Vi firar vår storslagna seger över Ryssland 1905.
Den här dagen firas över hela Ostasien.
Jag har gett era män ledigt, dagen till ära.
Jag har utlyst en amnesti. Ni och era officerare ska släppas ut.
Amnestin innebär även -
- att officerare inte behöver utföra kroppsarbete.
Han klarade det!
Nån har gjort sig förtjänt av en medalj...
- Hur många män i er grupp? - Jag vet inte.
- Vet inte? - Vanligtvis är vi tolv.
En blev sjuk i morse och 3-4 man fick hjälpa honom till sjukan.
Han blev hemskt sjuk...
En furir ska alltid veta hur många man han har under sig.
Om ni inte har spasmer, sluta genast med de där grimaserna.
Det är säkert gjort i al välmening, men så uppför sig inte militärer.
Det måste bli ett slut på det här.
Reeves - har du nånsin byggt en bro över nån flod som den här?
Ett halvdussin. Madras, Bengal...
Om det vore din bro, hur skulle du gå tillväga?
Gå tillväga?
Jag skulle inte bygga den här.
- Varför inte? - Det är den sämsta platsen.
Det finns ingen botten. Ser ni pålarna där?
De sjunker.
De kan banka pålar till domedagen.
Var skulle du bygga den?
Där floden smalnar av. Där finns berggrund på båda sidorna.
Om det här vore din bro, hur skulle du disponera mannarna?
Inte på det här viset. Det är rena kaoset.
Okoordinerade aktiviteter, inget lagarbete.
Vissa av arbetslagen motarbetar varandra.
Vi har fått ett problem på halsen.
Tack vare japanerna för vi nu befäl över en pöbel.
Vi måste bygga upp bataljonen igen.
Det kommer inte att bli lätt, men vi har redskapet vi behöver - bron.
Bron, ja.
Vi ska visa dem hur överlägsna våra västerländska metoder är.
- Vi ska visa dem vad vi britter kan. - Jag förstår, sir...
Det blir inte lätt i det här gudsförgätna landet.
- Men det är det som är utmaningen. - Ska vi verkligen bygga bron?
Du brukar inte vara så trög. Vi måste håla männen sysselsatta.
Om det inte fanns arbete, skulle vi tvingas hitta på nåt.
Det ska bli en ordentlig bro.
Jag känner mannarna, det är viktigt att de är stolta över sitt arbete.
Reeves, du är nyckelpersonen i egenskap av ingenjör.
Säg bara vad du behöver. Tror ni det går?
Vi ska göra vårt bästa.
Vi gör upp planerna och ordnar sen en konferens med Saito...
...och visar vilka som bestämmer.
Då var formaliteterna avklarade.
Nästa punkt är obehaglig för alla inblandade.
Jag måste tyvärr tala om för er att vi anser att läget för bron är fel.
- Fel? - Ja, tyvärr.
Vår ingenjör har kommit fram till att flodbottnen är för mjuk just där.
- För mjuk?! - Lera.
Allt arbete har varit till ingen nytta. - Fortsätt, Reeves.
Pålarna måste drivas ner under vattenytan innan de bär.
Bron skulle kollapsa om ett tåg försökte köra över.
- Här är alla siffrorna... - Vänta lite, Reeves.
Skulle vi kunna få hit lite te?
Om vi ska kunna undvika en katastrof -
- måste vi bygga bron 400 meter nedströms.
Då tar vi nästa punkt.
Jag har bestämt mig för att öka arbetskvoten.
Från 1,5 meter till 2 meter dagligen. Det ligger i allas intresse.
Major Hughes har alla siffror.
Jag har gjort en tidsstudie av hela projektet.
Arbetsstyrkan har disponerats dåligt.
Jag uppmanar er att omorganisera arbetsstyrkan.
Vi skulle spara tid om vi kunde arbeta på matrasten.
Går det att få ett mål serverat här?
Fortsätt, Hughes.
Om vi gör arbetslagen mer specialiserade -
- är jag säker på att vi kan öka produktionen med 30 %.
Och en sak till...
Det är ett annat viktigt beslut som måste fattas nu.
Eftersom de flesta av britterna kommer att jobba med bron -
- behöver era män hjälpa till med järnvägen.
Så att den sista sträckan kan färdigställas snarast.
Jag har redan gett ordern.
Ni måste fastställa deras arbetskvot.
Jag tänkte föreslå 1,5 meter men de bör nog få samma kvot som våra män.
Det skapar en hälsosam tävlingsanda.
Jag har redan gett ordern.
Vi ska försöka överträffa det.
Det var nog allt.
Då återstår bara att tacka överste Saito. Några övriga frågor?
Jag har en fråga. Blir ni klara med bron i tid?
Den allmänna meningen är att det är omöjligt.
Men vi ska göra vårt bästa.
Vi får inte glömma att vi ödslat bort en månad.
Det är inget jag kan lastas för.
- Något annat? - Nej.
Mötet är avslutat.
Jag hoppas japanerna uppskattar det vi gör för dem.
Jag är inte intresserad av deras uppskattning. God natt, Clipton.
Det finns träd i den här skogen som liknar våra almar.
Almpålarna i London Bridge höll i 600 år.
- 600 år? - Ja, sir.
600 år... Det vore nåt.
SJUKHUS
Jag söker kommendörkapten Shears.
Han är nere på stranden.
- En kyss? - Det är för många som ser oss.
Du ger mig tabletter, injektioner och lavemang...
- Men allt jag behöver är kärlek. - Det är vad alla behöver.
Varför skulle du bli frikallad?
För att jag är civilist i själ och hjärta. Och jag lyder hjärtats röst.
Nå, kommendörkapten?
Säg inte det, det är oromantiskt.
Skulle du vilja bli kallad löjtnant älskare?
- Det räcker med att du säger sir. - Ja, sir.
Stjärngosse föröver.
Det är dig han vill träffa, så jag tar en simtur.
Kommendörkapten Shears? Jag heter Warden.
- Ursäkta om jag störde... - Ingen fara, jag är van. Martini?
- Nej tack. - Jag tar en.
- Hur får ni tag i det? - Det finns alltid alkohol på sjukhus.
Jag ska fatta mig kort.
Jag tillhör styrka 316. Vi har vårt högkvarter i botaniska trädgården.
Försvarar ni växterna?
Säkert att ni inte vill ha?
Vi är intresserade av järnvägen. Ni kan ge oss värdefull information.
Jag har redan berättat allt jag vet för er underrättelsetjänst.
Ja, men ni kan hjälpa oss på ett speciellt sätt.
Jag undrar om ni har lust att titta över till oss?
Visst, om ni så gärna vill malla igenom det en gång till.
Lord Louie uppskattar det.
Mountbatten - vi tillhör hans styrkor.
I kväll vid åttatiden? Jag skickar en bil.
- Det är uteslutet. - I morgon klockan 10.00, då?
Hej så länge.
- Lycka till. - Tack.
- Jag vet - det blir inget i kväll. - Du kunde inte ha haft mer fel.
Er passersedel, tack.
Major Wardens bungalow ligger vid slutet av gången.
Använd kniven, Thompson!
Oerhört klumpigt, Joyce.
Använd alltid kniven med en gång! Nu har du tappat övertaget!
Vänta lite! - Jag är hemskt ledsen, sir.
Jag trodde ni var fienden.
- Jag är amerikan. - Det var allt, Joyce.
- Vad kan jag hjälpa er med, sir? - Jag söker major Warden.
Han är snart klar med lektionen.
Det var slutet på hans lektion.
Majoren försöker göra utbildningen så verklighetstrogen som möjligt.
Major Warden, sir!
Det var hyggligt av er att komma. Jag hoppas de tagit väl hand om er.
Överste Green ser fram emot att få träffa er. Fascinerande ställe, va?
Så ni utbildar kommandosoldater här?
Vi försöker undvika det ordet. Det har en så melodramatisk klang.
- Vad gör ni här? - Sabotage, sprängningar...
Sprängdeg - till den smällen hade jag en hälften så stor klump.
Det är kraftigare än spränggelatin och väger mindre.
Det är ofarligt utan tändsats.
- Tack för att ni sa det innan... - Det är vattentåligt och formbart.
Man kan göra vad man vill med det.
Här är mitt ställe.
Jag längtar efter te.
Vill ni ha en kopp? Nåt annat att dricka?
Te för en.
- Läser ni sånt här? - Jag var lärare i österländska språk.
- Jag glömde gratulera till flykten. - Jag hade tur.
Det var tack vare ert sjöräddningsplan.
Vill ni se var ni satt fången?
Informationen är bristfällig men vi tror lägret är beläget här.
Vet ni vad som hänt med överste Nicholson?
Han rörde inte en min när de tänkte skjuta honom.
Det är inte mycket man kan göra.
Här är Kwai och det här är byn ni letade er fram till.
Här löper järnvägen. Ni måste vara bekant med området.
Jag var halvt medvetslös.
Järnvägen börjar i Singapore. Malaysia, Bangkok, Rangoon...
Syftet är att fortsätta in i Indien.
- Var blev jag upplockad? - Här.
De tänker öppna den här sträckan i mitten av maj. Vi ska hindra dem.
Det är utom räckhåll för bombplanen, så vi måste göra jobbet från marken.
- Vi kommer att gå sista biten. - Genom den djungeln?!
Problemet är i avsaknad av förstahandsuppgifter.
- Ingen av oss har varit där. - Jag vill inte avskräcka er...
Överste Green har gett mig i uppdrag att spränga bron.
Jag avundas er verkligen...
Säkert att ni inte vill ha te?
Jag har en träff kl. två.
Hon är vacker, så om ni har några frågor...
Jag har bara en fråga.
Vad skulle ni säga om att återvända dit?
- Förlåt? - Jag vet att det är mycket begärt...
...men era kunskaper är ovärderliga och vi vill ha er med.
- Var det därför ni bad mig komma? - Ja.
Min flykt var ett mirakel och nu vill ni att jag ska återvända!
- Det här är hemskt genant... - Och jag tillhör USA:s flotta.
Överste Green har redan pratat med ert folk.
De överlämnade er till oss.
Vi fick meddelandet igår. Ni har förflyttats till styrka 316.
- Så kan de inte göra! - De har redan gjort det.
De har gjort ett misstag.
Jag är inte kommendörkapten, jag är inte ens officer.
Det är en stor bluff. Jag är bara en helt vanlig furir.
Jag tog mig iland med en officer. Han dödades av en japansk patrull.
- Jag skulle snart bli infångad... - ...så ni bytte uniform med den döde.
Jag trodde officerare behandlades bättre.
- Men hos Saito fick jag jobba ändå. - Man kan inte förutse allt.
Jag vande mig vid att vara officer, så när jag kom hit till sjukhuset -
- så tittade jag in på de olika avdelningarna -
- och bestämde mig för att fortsätta spelet. Det fanns vissa fördelar.
Jag såg en av dem på stranden.
Så ni kan inte använda mig.
Ni behöver en officer, och han existerar inte!
När de får veta sanningen kommer de att skeppa hem mig slagen i bojor.
Då är min lycka gjord.
Jag tar gärna nåt att dricka nu.
Jag ska ansöka om att bli frikallad.
Jag hävdar att jag blev galen och utgav mig för att vara officer.
Tillståndet förvärras. Ibland tror jag att jag är amiral.
- Det är en smart plan. - Den är vattentät.
När de får veta vem jag är, är papperen där värdelösa.
Det här föreställer väl er?
- Hur fick ni tag i det? - Först kunde de inte identifiera er.
Till slut lokaliserade de era papper och skickade dem.
Foto, fingeravtryck... Vill ni ta en titt?
Vi har känt till er verkliga rang i en vecka.
Flottan är i en besvärlig situation.
Å ena sidan är ni en hjälte som lyckades fly -
- men de kan inte ge er medalj när ni utgett er för att vara officer.
Det var väl därför de med glädje överlämnade er till oss.
Vi är inte så formella när det gäller ranger.
Så vi kommer att låtsas att ni är major.
En låtsasmajor...
- Lika bra att anmäla sig frivilligt. - Finemang!
Överste Green - major Shears.
Han har anmält sig frivilligt.
Menar du det?
Finemang, major.
Det blir sjukan, foten är infekterad.
- Översten tror nog att jag simulerar. - Det är jag som är läkare här.
Varför ska vi bygga en riktig bro?
Han vet vad han gör.
Det var på tiden att du hälsade på här, Clipton.
Inget dåligt jobb de gör.
- Hur tar han det? - Han är mycket resonlig.
- Undrar vad han tänker. - Ingen aning.
Vad tycks?
En verklig utmaning, eller hur?
Tror ni verkligen att det är bra att bygga bron?
Menar du allvar?
Ta en ny titt.
Moralen är hög och disciplinen har återställts.
Deras levnadsvillkor har blivit bättre och de mår bättre.
De får bättre mat och de misshandlas inte av japanerna.
- Ibland förstår jag mig inte på dig. - Jag ska försöka uttrycka mig klart.
Det vi gör skulle kunna klassas som att vi samarbetar med fienden.
Vi är krigsfångar - vi har inte rätt att arbetsvägra.
Måste vi göra ett sånt bra jobb? Måste vi bygga en bättre bro?
Om du skulle operera Saito skulle du då inte göra ditt bästa?
Ska vi bli beskyllda för att inte kunna göra ett ordentligt jobb?
Vi måste visa dem att de inte kan knäcka oss.
Se dig omkring.
En dag är kriget över, och jag hoppas att de som använder bron -
- minns vilka som byggde den.
Inte en hop slavar, utan brittiska soldater.
Du är en bra läkare, men du har mycket att lära dig om armén.
God morgon.
Vad glor ni på? Fortsätt med övningarna!
- Ursäkta att jag är sen. - Fyra minuter.
Behöver ni läkarvård? Jag syftar på sköterskan.
Väldigt uppfinningsrikt. Warden hade rätt.
Ni ska välja ut den fjärde medlemmen i gruppen.
Be Mr Joyce komma in.
Chapman vill ha Joyce, men jag har mina tvivel. Han har livlig fantasi.
Även om man är klar med jobbet, finns det alltid nån detalj kvar.
- Han är den bäste simmaren. - Jag vill höra vad Shears anser.
Manöver.
Herrarna här överväger att ta dig med på en liten tur in i djungeln.
Du var revisor i Montreal.
- Nej, jag var inte auktoriserad. - Vad jobbade du med, då?
Jag kontrollräknade sifferkolumner -
- som tre andra kolat före mig. Andra kollade dem efter mig.
- Det låter hemskt tråkigt. - Det var det.
Hur hamnade ni här?
Jag tog värvning i London. Sen anmälde jag mig frivilligt hit.
- I den vanliga armén... - Var uppriktig.
Livet där påminde mig om mitt civila jobb.
Man förväntas inte tänka själv.:
Tänk på den här, då. Skulle du kunna använda den?
Jag vet hur man använder den.
Skulle du kunna döda nån utan att tveka?
Det är nåt jag ofta frågat mig själv.
- Vad blev svaret? - Jag vet faktiskt inte.
Jag har tänkt mig in i hur...
Jag har svårt att intala mig själv att det inte är ett brott att döda.
Det är ett gammalt problem vi har i armén...
Det var allt, Joyce.
- Får jag följa med gruppen? - Vi meddelar dig.
- Ni förstår vad jag menar. - Han var i alla fall ärlig.
Ingen vet svaret förrän man ställs inför situationen.
Vad anser ni, Shears?
En kanadensare. Det går i linje med gruppens internationella karaktär.
Han kan få ta min plats.
Ni verkar vara överens. Ni kan ta honom.
Flyget rapporterar att det finns en glänta vid byn där ni kan hoppa.
- Ni har väl övat fallskärmshopp? - Nej, sir.
- Det var genant. - Det slog mig aldrig.
- Då kanske... - Ordna några övningshopp.
- Jag ska höra med Freddie. - Du kan gå nu, Chapman.
Vad sägs om lite frisk luft?
Ni kom som gudasänd. Era kunskaper om området, ni har vänner i byn...
Det är nästan som om er flykt planerades med oss i åtanke.
Här är nåt som kan intressera er. Det nya självmordspillret.
Döden inträder omedelbart, man känner ingenting.
- Ifall ni blir tillfångatagen. - Så jag bör inte tas levande?
Om ni blir sårad på vägen dit, måste de andra lämna kvar er.
Uppdraget går före allt.
Vill ni höra mina åsikt? Jag ville inte säga nåt inför de andra.
Chapman är en iskall kille, Joyce klarar sig nog bra...
Det är Warden jag oroar mig för.
Det är en sak att leka med sprängämnen...
Han är inte helt utan erfarenhet.
När de intog Singapore, stannade han kvar och sprängde några broar -
- innan japanerna tog honom tillfånga.
Sir - de anser att det inte är värt besväret att göra några övningshopp.
Vid första hoppet har man 50 % chans att skada sig.
Vid tredje hoppet bryter man garanterat nåt.
Det förnuftigaste är att bara hoppa och hoppas på det bästa.
Med eller utan fallskärm?
Han landar bland träden!
Det är för många patruller längs den vägen du tog.
Vi får svänga av norrut. Yai visar vägen.
Alla männen slavar med järnvägen. Vi får använda kvinnliga bärare.
De ska vara duktiga.
Det finns en fiendepostering en bit bort. Vi får sova i djungeln.
- Chapman, då? - Folket i byn begraver honom.
Nåt på tok?
Ni talar Yais språk, det gör inte jag.
Han ska leda oss till floden längs en annan väg.
Varför är jag så oumbärlig?
Jag förstår hur du känner det, men man kan inte förutse allt.
- Säg det till Chapman. - Då sätter vi fart.
Du är förtjusande.
- Förtjusande. - "Gläds åt ert arbete.
Blodiglar.
Hon ska plocka bort blodiglarna.
- Vad gör en sån trevlig flicka här? - Jag kan lära dig det på siamesiska.
För mycket prat förstör allt.
- Vad är det för fel på radion? - Jag får ingen stark signal.
Den är våt, rostig och förmultnad som allt annat i den här djungeln!
Släng skiten!
Det var allt från radio Tokyo. Er vänligaste fiende.
Ta det lugnt och anmäl er aldrig frivilligt till nåt.
- Om vi stannar längre får vi simma. - Meddelandet dechiffrerat.
" Platsen för brokonstruktionen har flyttats nedströms."
"Järnvägen kommer att invigas med ett tåg med höjdare och soldater."
" Beräknad ankomsttid eftermiddagen den 13:e."
"Spräng bron när tåget passerar. God jaktlycka." Det var allt.
- Det vore nåt. - Hinner vi dit i tid?
Det är 2-3 dagsmarscher kvar. Om vi snabbar på kan vi vara där den 12:e.
- Det är värt ett försök. - Absolut...
God jaktlycka, finfint, förbaskat bra.
Det var du som lagade radion.
Man kan inte förutse allt.
Gör klart det senare.
Vi står inför en kris, Clipton.
Vi kommer inte att hinna i tid.
Jag har bett officerarna hjälpa till, men det räcker inte.
- Ska officerarna jobba? - De ställde upp frivilligt.
- Be Saito om några av hans män. - Aldrig i livet, det är vår bro.
Det är därför jag är här.
Det finns inte nån på sjukhuset som inte hör hemma där.
Det finns alltid några som simulerar.
Var öppen för alla möjligheter. Kom, så ska vi se efter.
Sitt kvar.
- Vad är det med Haskins? - Dysenteri och svartvattenfeber.
- Och den här karln? - Jag kan tvingas amputera benet.
- Tycker ni han ska jobba? - Prata inte dumheter.
- Och karln där? - Infekterad arm som inte vill läka.
Han behöver kanske frisk luft i stället för att ligga här.
Det är inte vår policy att sjukskriva män som rispat armen.
Han kanske inte är i toppform, men nån nytta kan han göra.
Vad sägs om att utföra lite enklare sysslor på bron?
Om ni säger det, så.
- Du, då? Bara enklare sysslor. - Jag ska försöka.
Jag är stolt över er alla. Men vi står inför en kris.
De av er som känner att de klarar det, hjälp till.
Bära lite, måla lite... Vad säger ni?
- Ja, sir. - Förbaskat bra. Följ mig.
10 minuter.
Försäkra dig om att alla är döda.
Kom!
Använd kniven, så vi inte skjuter varandra.
Den vägen, Joyce.
Jag hade gjort det, jag kände mig redo.
- Är ni sårad, sir? - Kom.
Ett ytligt sår. Inget verkar brutet.
- Det var mitt fel. - Jag kan gå, det är det viktigaste.
- Hur långt och hur snabbt? - Det vet vi först när jag provat.
Jag har inte gett order om att stanna!
Alla behöver vila.
Vi har fem timmars marsch kvar, kanske sex.
Om ni fortsätter gå, kommer ni att förblöda.
- Lämna mig här. - Stannar ni, stannar vi.
Ni kan inte sondera terrängen vid bron när det är mörkt.
Det är inte säkert att vi kan återvända samma väg.
Jag skulle inte tveka att lämna dig.
Ni skulle lämna er mor här om reglementet föreskrev det.
Fortsätt utan mig, det är en order. Du för befälet nu, Shears.
Jag tänker inte lyda den ordern. Ni har en likstank omkring er.
Sprängämnen och självmordspiller! Antingen det ena eller det andra.
Det här är bara en lek för er. Ni är lika galen som överste Nicholson.
Ni vill dö en anständig död när det viktiga är att leva anständigt!
Jag tänker inte lämna er här att dö.
Jag ger blanka fan i er bro.
Om vi fortsätter tar vi med oss er.
Yai, din hedersknyffel.
Vi går närmare.
Beklagar ni att vi tog med er?
Känns det bättre? Ni för befälet nu igen.
Tack, major.
Jag förstår det inte, bron verkar så välbyggd.
Inte als som de provisoriska broar de brukar bygga.
Stackars satar. Tänk att tvingas bygga en bro i det tillståndet.
En brittisk officer ligger på knä och jobbar. Japanerna verkar njuta.
Tänk om han visste att vi var här.
DENNA BRO BYGGDES AV SOLDATER I BRITTISKA ARMÉN
Helst skulle man tidsinställa detonationen.
Men eftersom vi inte vet när tåget kommer, får vi göra det manuellt.
Vi placerar laddningarna på bropelarna en meter under vattnet.
Sen drar vi ledningen nedströms.
Problemet är var vi ska gömma fjärrutlösaren.
Den här sidan används av japanerna. De skulle se den med en gång.
Ser du de omkullfallna träden och stenblocken nedanför?
- Ja, sir. - Där får det bli.
Det är fel sida av floden, men det är enda gömstället på rimligt avstånd.
När bron sprängs, måste den som är på andra sidan simma tillbaka.
- Det blir ingen trevlig simtur. - Jag var bäste simmaren i min grupp.
Det ser ut som om jobbet är ditt.
Shears får täcka Joyce från den här sidan.
Du får Yai med dig. Ni ska kunna håla japsen borta från Joyce.
Jag monterar upp granatkastaren här som en extra försiktighetsåtgärd.
Jag kanske ska försöka pricka tåget.
Några frågor? Vi sätter igång så fort det blir mörkt.
De har säkert vakter på bron, så ni får flotta ner grejerna.
Vi måste bygga en flotte.
Yai och tre av kvinnorna hjälper till, den fjärde stannar hos mig.
Shears... Vore det inte för foten skulle jag gå i Joyce ställe.
- Tror du han klarar det? - Ja, det tror jag.
Jag skulle låta dig stanna här uppe om det var möjligt. Jag är ledsen.
Jag hoppas du blir frikallad - med livet i behåll.
Vackert...
Ett förstklassigt jobb. Den blev bättre än förväntat.
Ja... en vacker skapelse.
I morgon är det på dagen 28 år sen jag började i armén.
28 år av fred och krig.
Jag har nog inte varit hemma mer än 10 månader.
Men det har varit ett bra liv.
Jag älskar Indien.
Jag ångrar ingenting.
Men det finns stunder...
...då man inser att man är närmare slutet än början.
Och man frågar sig själv...
...vad man åstadkommit.
Vad har jag haft för inverkan på omgivningen?
Har min närvaro spelat nån roll?
Särskilt i jämförelse med andra.
Det är nog inte hälsosamt att tänka så...
...men jag måste erkänna att jag ibland haft mina funderingar.
Men i kväll...
I kväll...
Förbaskat...!
Jag måste gå.
Männen har förberett nån form av underhållning.
Förtjusande.
Ni håller säker med mig om att det varit en underhållande kväll.
De flesta av er kommer att flyttas till ett nytt läger i morgon.
Synd att ni inte får se bron i användning.
Men ni kan glädjas åt att nu när bron är klar -
- betyder det att vi kan transportera de sjuka med tåg.
Jag och Clipton har fått tillåtelse att stanna kvar hos de sjuka.
Vi återförenas om några dar.
Nu när ert arbete här är avslutat -
- så antar jag att många av er känner er svikna.
Det är helt förståeligt - det är en naturlig reaktion.
Men en vacker dag...
...när vi återvänder hem -
- så kommer ni att känna er stolta över det ni åstadkommit här -
- alla motgångar till trots.
Det ni gjort kommer att vara...
...ett exempel för våra landsmän. Soldater som civila.
Ni har överlevt med äran i behåll.
Inte nog med det.
Här ute i vildmarken har ni vänt ett nederlag till seger.
Bra gjort.
Ärad vare konungen.
Har du allt? Kulspruta, ammunition, din packning, kniv?
Jag kommer att vara på andra sidan.
Det är alltid nån liten detalj man glömt, men jag vet inte vad...
...förutom att önska dig ett långt liv.
Vad har hänt?
Vattenståndet har sjunkit!
Man kan se kabeln.
Laddningarna!
Vänta inte på tåget - spräng den nu!
Tåget kommer om 5-10 minuter.
- Jag ser hellre på uppifrån kulen. - Man ser bättre på bron.
Det är svårt att förklara. Jag vill inte delta i ceremonin.
Ibland förstår jag mig inte på dig.
Jag har mycket att lära om armén.
Jag ser att vattenståndet sjunkit.
Vad håller han på med?
Det är nåt konstigt i görningen. Jag tror vi bör ta oss en titt.
Han är galen - han leder ju honom rakt på Joyce!
Det är nåt i görningen.
Du måste göra det nu!
Har ni en kniv på er? Jag insåg just att bron är minerad!
Bra gjort.
En brittisk officer är här för att spränga bron!
En brittisk kommandotrupp. Vi har inte tid...
Hjälp!
Döda honom!
Ni förstår inte, sir.
Döda honom!
Ni...?
Vad har jag gjort?
Vansinne!
Jag var tvungen!
Annars hade de tagits levande! Det var det enda jag kunde göra.
Vansinne!?
Vansinne!
Ansvarig utgivare: Christer Isacsson
Översättning: Håkan Järvå